Hamurabijev zakonik predstavlja najpoznatiji i najbolje sačuvani zakonik drevne Mezopotamije. Pisan je klinastim pismom. Hamurabijev zakonik pronađen je 1901. godine u iranskom gradu Suzi (oblast starog Elama) od strane Jean-Jacques de Morgan, gdje ga je kao ratni plijen oteo elamićanski kralj Šutruk Nahunt. Tekst je ispisan na stijeni od crnog diorita, visokoj 2,62 m. Danas se čuva u muzeju Louvre. Zakonik je preveo na francuski orijentalist Šel. Na vrhu stijene nalazi se slikovni prikaz boga sunca Šamaša, kako sjedi, i Hamurabija dok stoji u naklonu pred njim. Bog nadahnjuje vladara da donese svoj zakonik, ali vladar vrši zakonodavnu djelatnost. Zakonik je nastao u posljednjim decenijama vladavine Hamurabija (vladao 1792. p. n. e.—1750. p. n. e.).[1]